Йоло Кръстев
Роден край

chitanka.info

Слепец ли, боже, толкова години бях?

Орисан ли — да се намеря чак сега?

В безброй посоки залудо се разпилях

и само за завръщане спестих една.

Баирът тук не вдига чело навъзбог,

но моето небе на рамо е подпрял.

До колене е Скът и разкрач е широк,

а бързеи за два живота ми е дал.

Просвиря ли отново с крушово листо —

от „Дайчово хоро“ попукали пети,

браздите ще прегърнат слънцето добро

и пролетното тайнство пак ще ме роди.

В една ластунка черноземът наплоден

тревясалите ми пътеки е събрал —

в галоп да срещам изгрева на своя ден,

за ниви и за хлопатари полудял.

Да гоня облаци, вихрушки и ята,

на хоризонта да пресрещам суховей.

И дирята си да заплитам в мъдростта

на стародавната легенда за Антей.

Слепец ли бях — да се прескитвам до сега,

от колебание завоите да кървят?

Човек засял ли е поне една бразда,

за жътва се завръща и от оня свят!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.